255 



u 



§ 66. I. motsvarar 



1) isl. fsv. w (o) 



«) i afledn.-änd. -m isl. -u(/r *) (t. ex. avu fsv. avogher 

 isi. p/k^rr, fe£?w fsv. Jndugher), -ul isl. -w7Z (t. ex. stdpul isl. 

 stopull). 



ß) i subst. fem. böjn.-änd. -w, -wr, och ntr. -i«r: hvarom 

 utförligare i formläran. 



y) i num. ord. -«mfl! isi. -undi (t. ex. otund isl. âttundi, 

 fâmtiund isl. fimmtugundi &c), på anologiväg öfverfördt äfven 

 till siwund 7:de och hihidrund 10O.de. 



d) i pron. fem. sg. w'r« ac^t (brukas halst efter subst.) 

 ktsu Mtku tükn — närmare i formläran. 



Desslikes = äldre u i niju tiju samt i urspr. låneord, 

 t. ex. jànuân fibrudn simmarn Mkur m. 'lom' fi. kadkJcuri. 



2) äldre kort o, vare sig öppet eller slutet, allmänt, t. ex. 



åbur fsv. aghborre 

 i dftust hsv. i aftons 

 Iqgum „ lagom 

 kàmpds „ kompass 

 kusåk „ kosack 

 'mifunér „ missionär 



Likaledes i den urspr. latinska ändeisen -or, t. ex. dök- 

 tur mspiktur kdntur håktiir (hundnamn) ikvdtur (skeppsnamn). 



mias 'annars', vanl. i finnl. sv. annors, utgör förkort- 

 ning af fsv. annorledhis. 



nuémb&r 



hsv. 



novembo 



prusant 



5) 



procent 



prusâs 



JJ 



process 



pidis 



» 



polis 



trbtudl 



:i 



trottoar. 



*) Denna änd. har i målet nästan utträngt -igr ( ^> l § 64 ß) 

 och fullständigt ersatt fsv. -ätter isl. -ôttr (t. ex. stâku fsv. stok- 

 kotter isl. stokköttr). 



