267 



gôw isl. gâdr âlg isl. e^r 



/&<? „ fe##r A«fcgr*w imp. akt. 



ra</ „ vegr hügis inf. pass., hugtsm imp. pass. 



2) isl. fsv. hsv. k 



a) uddljudande framför n: gnapan (jte knipan) n. 'hand- 

 tag' jfr hsv. knapp, knäppa. 



ß) uddlj. fför r: griUu (jte kriUu) f. 'uppsväld körtel' 

 jfr Rz 351 b krettel. 



§ 85. II. förekommer slutljudande, utan motsvarighet 

 i fspr., i 6g f. 'å' isl. g, råg f. 'vrå' fsv. vrä, tog n. 'by- 

 väg' isl. to, XUgu f. 'slå' isl. slå. En jämförelse med. urnord. 

 *wranhö~ *tanhö, got. aluva slahan lär oss att målet här upp- 

 visar ljudsubstitution för urg. h resp. spirantiskt g. — Här 

 må äfven omnämnas prêt. Jag hsv. lade; ordet utgår från fsv. 

 laghßi isl. lagöi med förlorad ändelse och sedermera (jfr § 

 17, 2 a) förlängd vokal. 



§ 86. 2 beror på assimilation af d + g i frag vb., -u 

 f. hsv. fradga; brugum hsv. brudgum fsv. brüpgumi måste 

 tidigare ha lydt *brtigum, men sedermera har g förkortats 

 på grund af en aksentuering brüpgümi. 



h 

 § 87. I. motsvarar 



1) isl. fsv. hsv. h allmänt; liksom i fspr. o. nsv. endast 

 uddljudande samt på ett undantag när, blott fför vokaler; t. ex. 



hâlv isl. halfr höks isl. hugsa 



harm „ harmr håla „ hola vb. 



htkst „ hixta hms „ Ms 



