269 



2) äldre g ce) uddljudande framför len vokal. Sålunda 

 stundom i den yngre generationens uttal, i all synnerhet i och 

 närmast Jakobstad; t. ex. jéra 1. jéra hsv. göra, jita hsv. 

 gitta, jyytiu hsv. gyija o. s. v. 



ß) intervokaliskt inljudande (fsv. g gli) framför suffig. 

 art. -t, adj. änd. -*, p. p. & sup. -*; t. ex. skop hsv. skogen, 

 höji hsv. hågen, drâtp lâip fâip täiip drâijî dfap sp&ipl 

 ståtp såij vfap ßü\p §§ 47,3; 53,2; 59,2. 



3) isl. gj fsv. gi (ghi) i yngre språkbruk stundom udd-, 

 sällan inljudande; t. ex. jé^a isl. gjarna fsv. giœrna, jmsu 

 fsv. gins, pht fsv. giuta vb., dtynju isl. dyngja fsv. dyng(h)ia f. 



jölp jålp vb. 'vämjas, spy' förutsätter äldre *gjolpa, 

 brytn. till (fda.) gidpe, i-omljudt i fsv. gylpa fda. gylpe idm. 

 Till samma v *gel- (hvaraf ^srdd. isl. eZgj/a) höra äfven nyl. 

 *göljas *gölkas idm. — Ang. jams jar/w pxrm jfr § 16, 1. — 

 jtfsw adj. 'lös, om mat' <C *gjosöttr, jfr no. #2/s;a, gj0ssa, 

 jqssa f. 'dynd, mudder, sale' Ross. 



§ 90. II. reduceras mellan urspr. I r och d<^ö i prêt. 

 (= p. p. o. sup.): féljd stséljd täljd våXjd sérjd = isl. fylgdi 

 *skidöi jfr hsv. sköljde telgöi väldi syrgöi; j står här för 

 närmast äldre g, jfr Fby fålgd vålgd. Högsvenskt inflytande 

 har tvifvelsutan gjort sig gällande i dessa ordformer. 



§ 91. III. A) Hiatusfyllande inskjutesj?: 



1) mellan obetonadt * och betonad vokal i ordet tjönst 

 hsv. i(j)åns fsv. / ädhons. 



2) mellan starktonigt « 1. y och följande vokal, ish. vid 

 böjning 1. sammansättning; t. ex. 



fljol hsv. fiol Uja hsv. lie 



fayp isl. byin(n) mju isl. niu 



byja fsv. byar tijund „ Mundi 



in/p isl. hyit viyjàr hsv. nyår 



