276 



2) fspr. hsv. rl — ursprungligen blott I sedan r bort- 

 fallit — i några ord: 



fâfy hsv. farlig mk\u hsv. märla 



Ml fsv. hsv. Earl paju isl. perZa 



fålakan hsv. skarlakan undent „ undrligr. 



Anm. Bland svenska dialekter i Finnland har endast 

 Kökarsmålet (Karsten § 33) hittils uppvisats äga supraden- 

 talt Mjud; det finnes dock åtm. i Esse och äfven i Kronoby 

 (enl. meddelande af folkhögskoleföreståndaren J. Klockars) 

 och kan väl förutsättas i många andra munarter, där upp- 

 tecknarene skrifvit ?. Inom Sverige användes det i Vbotten 

 (Å:m Dgf § 120), Medelpad (exx. i Sv. Ldm. I 578 ff.), Mora 

 (Nn Dalm.-Ordl.), på Gotl. (Nn Få § 56). 



I 

 § 100. I. motsvarar 

 1) isl. fsv. hsv. I 



«) mellan hufvudtonigt a o a a q och vokal eller d O c]) 

 fgj m s(^>§) v, ställvis äfven kptOVi *■■ ex. 



tåla isl, 



. tala 



balk 



isl. balkr 



hola „ 



hola 



hâlm 



,, halmr 



fala „ 



foli 



hålma 



„ holmr, hsv. holme 



siêâla ,. 



stela 



s t âlp 



hsv. stolpe 



sålcl ., 



selöi 



balkar 



isl. bolstr 



vâlft „ 



hvelföi 



väl£§i 



hsv. v diken 



hälft .. 



halft 



fålfst 



isl. folkit 



% „ 



elgr 



halv 



„ k al fr 



bål) a „ 



belgr 



siélv 



fsv. siœlver 



faß „ 



fylgöi 



tålv 



isl. tolf. 



