281 



1) uddlj. såsom tt-, inlj. ss. XI, utlj. ss. A, hvilka i må- 

 let motsvara 



isl. fsv. hsv. 5? il i alla ställningar. Stående framför 

 hufvud- 1. starkt bitonig vokal är det. hörbart kakuminalt. Exx. 



klkgu kUgu fsv. slag a f. 



klfaJc isl. sleihja 



kUka „ sZ£/cr 



iZo/a „ sZoZa 



ilklmw hsv. illslug 



påkh hsv. passlig 

 rök „ rossla 



naklu fsv. «ce^Za 

 £soA „ kioril- x ) 

 ia „ Z#Z- 1) 



Anm. 1. I denna egenskap förekommer 2 allmänt inom 

 hela området för denna afhandling samt f. ö. i Österbotten 

 (Hgf § 136, idm språkprof från Teerijärvi och Kronoby; 

 Fthl Vö § 62, Np. § 52 a), Kökar (Karsten § 42), östra 

 Nyland (exx. i Nyl. Ordb. o. Nyl. Folks.), de sydöstsv. målen 

 (Fthl RW. § 27, 4, Fthl-Vll Es ti. Ordb., Vll Ku § 96) 

 samt inom Sverige i Västm., Dalarne, Hels., Norrl. (Lll Sv. 

 Landsm.-alf. 29). 



2) inljudande, motsv. 

 vok. fför k p t; t. ex. 

 akt isl. allt 

 båkk „ balkr 

 bjékk „ bjalki 

 bükt fsv. bulta 

 fökk isl. folk 

 håikt „ heilt 

 jâkp „ hjälp 



fspr. hsv. Z, i allmh. efter kort 



mjékk 



mjéktsa 



stôkp 



stökt 



svåkt 



våkp 



vikt 



fsv. miolk 



„ miolkin 



hsv. stolpe 



isl. stoltr 



„ svelta 



fsv. hvalper 



isl. m'Zfà prêt. 



jôktru f. hsv. hjortron uppviser A <^ Z i st. f. »* på grund 

 af dissimilation. 



x ) D. v. s. kiortil Util i prœvok. ställning. 



