286 



bittida, förutsätter en posit. *bittin (jfr Hgf § 145 bitm adv., 

 Estl. *bitilen adj., Vö. *bittna vb.) l ). Gammal komp.-bildniug 

 föreligger i sms. ytransknft f. 'utanskrift? (jfr FthlVö§66 

 Np § 85, Karsten § 130 p. 136, VNyl. snàrânch 'snarare'). 



2) under afledning: 



«) *-ning ersätter någon gång det i hsv. vanliga -ing; 

 t. ex. b&tattfgg *bätterning hsv. bättring, fitndénigg *fundcr- 

 ning, rijé)rtgg *regerning hsv. regering. 



Anm. Så äfven stundom i Gamlakarleby (Hgf § 145) 

 och Finnby samt mycket ofta i VästNylands bygdemål (*bät- 

 teming *sammelning *segelning o. s. v.). 



ß) bindestafvelsen -an- i ett af verb + substantiv bestående 

 compositum, t. ex. sitan- 1. sitambrd n. 'sittbräde', ßtanthl 

 m. 'mattimme'. 



Denna, som äfven brukas i Kökar (Kaesten § 37, 3) 

 och Finnby (Ordl. p. 13) samt är ytterst vanlig i Nyland 

 (Fthl Nyl. p. 108), får man ej med Karsten 1. c. antaga 

 vara "troligen bildad efter öfriga i nsv. förekommande ord 

 på denna ändelse"'. Till sin innebörd varande af gerundiv 

 1. gerundial betydelse, måste den sammanställas med och 

 dériveras från près. part. -ande, hvilken ändelse ju äfven i 

 andra germaniska språk användes för att uttrycka slika be- 

 grepp (jfr Rqv. I 41o). jitantvd = Nyl. itanûd Fby atantld är 

 det fsv. cetande-tip (Rqv VI 535 a) = lat. tempas edendi; jfr 

 vidare isl. tis. sådana som t. ex. pat er geranda och Vll 

 O.-N. § 137 E p. 125, Ru § 141. I och för sig är detta 

 väl ej häller besynnerligare än användandet i samma syfte af 

 genitiver bildade från infinitiven (§ 254 anm. 2). 



x ) Ytterst från mlty. bi tiden (Tamm Et. Ordb. 2 38). 



