297 



tola isl. ßola tvätt *) jfr isl. ßveitr m. 



tryt „ prjôta tfykalt 2 ) fsv. pyMa, isl. JnjlMiga 



tu, ta, tan „ /m, jü?ßj J5mw té& isl. ßelcja. 



tu ta tan tat användas urspr. blott i betonad ställning 

 — i obetonad däremot du &c (§ 75, 2) — men denna skill- 

 nad, ehuru visserligen ställvis (näml. i trakten närmast Ja- 

 kobstad) strängt iakttagen, är i allmh. utplånad. I Forsby 

 och Purmo t. ex. höras enbart former med t- af detta pro- 

 nomen. 



3) äldre ö d 



a) såsom ändelse i prêt. ind. o. part. (== supin.) akt. 

 af svaga, icke vokalförvandlande verb af andra konj. efter 

 l n; t. ex. fil — falt, spil— spilt 3 ), ran — ränt, isan — tsant. 



ß) fför gen. -s: dits hsv. döds (men guds^>gms §§ 

 23; 130, 2). 



4) till synes hsv. s i nåntn hsv. någonsin; otvetydigt 

 af äldre *ndns-t-n 4 ) med t inskjutet mellan s och n, hvar- 

 efter s slutligen bortföll. I nåntn tror allmogemannen sig 

 dessutom ha att göra med tiden — jfr Nyl. (Ksl.) äftn 'all- 

 tid'. I detta ord, och ännu klarare i dess variant nanti, 

 framträder altså folketymologisk anslutning till ordet tid en- 

 ligt tankegången "någonsin i tiden". 



5) äfvenså skenbart hsv. f i ådolt n. pr. Adolf, säker- 

 ligen af *Adolft d. v. s. urspr. tillägg liks. i Nyl. émalt Emil. 

 Jfr Kaesten § 11, 3. 



§ 133. II. har tillagts 



1) inljndande i vi'sh adj. vissen. Detta i Österbotten 

 allmänna och äfven i ä.- nsv. skrift (jfr Hgf § 130 n. 2) 



*) m. Spån. 2 ) adv. Ofta. 3 ) äfven adj. Ohvass, slö; hvaraf 

 ett nytt vb. Spilt (hsv. *,spilda?) hebetare. 4 ) Fthl Vö § 85 

 nånsttn. 



