301 



ß) rätt ofta för fspr. hsv. sj-, ehuru ej så allmänt som 

 si- (§ 92, 2 y)- 



y) sällan, och då blott i konstladt tal, för äldre ski- 

 sJcj-, hvilkas regelrätta motsvarighet i målet är stå- (§ 144, 3). 



ô) aldrig för äldre stj-; dock uttalas hsv, gästgifvare 

 (med st + j-ljud) i målet stundom jâfàvar, jåffpvarl.jasjipvar 

 förutom dzasdêàvar. 



2) hsv. tj-\ju.å i äuijon hsv. auktion, muntrafon hsv. 

 muntraläion, sta/ån hsv. station. Orsaken torde böra sökas 

 i läget mellan olika betonade stafvelser. 



3) hsv. s i Jcönful hsv. konsul, pàparôf hsv. papyross 

 (fimufat [mom. 1 «]). f har här vunnit inträde efter ana- 

 logi med de likaledes främmande ord, i hvilka det fans sedan 

 gammalt. 



IV 



§ 140. förekommer blott efter o m om, i hvilka ställ- 

 ningar det 



§ 141. I. motsvarar: 



1) forn- och nyspråkligt v-ljud, tecknadt v eller f, fv; 

 t. ex. 



dwwu isl. düfa kUuiw isl. klauf f. & prêt. 



déuuv „ daufr Iowa „ laß 



grôw hsv. grof prôiv hsv. prof, profva 



JiQiva fsv. höver roivu „ rofva 



hôw 1 ) isl. hof n. skrww 2 ) „ skruf 



1 ) tu hqr int na magahow Du iakttager ej måtta. 2 ) så- 

 väl a) det till hsv. från ty. schraube lånade skruf, som ß) isl. 

 skriif n. (hövålm), i målet 'brudkrona' — ett bevis på att dessa i 

 äldre tider varit koniska i likhet med dalkullornas hnfvudbonader. 



