308 



KAP. III. 



Descendent Etymologist: Ofversîtt. 

 1. Vokalerna. 



I. I betonad stafvelse. 



«• Enkla vokaler. 



a. 



§ 146. Äldre kort a har 



A) i allmänhet bibehållits som a, t. ex. ål, läks, varg: 



§ 16, 1. 



B) öfvergått: 



1) >> q ish. i enstafviga, med kort konsonant utlju- 

 dande ord och fför urspr. Id !ö In rö rl m; t. ex. sak få]^ 

 vqR ql Ml flq\: § 17, 2 (och 3). 



2) > o stundom fför urspr. lä ng, t. ex. ojßejr sôgg: 

 § 29, 5; och >a i smlv isl. sjalfr: § 31, 2. 



3) >o 1. >« enl. bestämda reglar fför rd rö rt, t. ex. 

 gal isl. garer pl. gälar, samt bön isl. &arw o. skon isl. skam: 

 §§ 30, 2 & 32, 1. 



4) >m i wn hsv. &£?■#, fån hsv. /an£ efter anal. med 

 burit skurit: § 22, 7. 



5) > a œ a dels på grund af i- 1. palatal-omljud, dels 

 (genom „kombiner adt i- och u-omljud") framför ett i följande 



