320 



2) >> o i ot isl. fsv. at (hsv. åt, prep.): § 68, 2. 



3) > u i tomus(mis) fsv. thomas(tnœssa), fâkunèr hsv. 

 chiJcanera och kvinliga nom. pr. t. ex. /mt hsv. Z?'sa m. fl.: 

 § 66? 5. 



4) >>få i plur.-änd. (ar)-ar = fspr. (ar-)er samt tmsand 

 fsv. püsand och palagnm fsv. pilagrimber: § 69, 3. 



5) >a i gåmbal isl. gomall: § 71, 3. 

 C) har bortfallit 



1) uddljudande stundom i minka Amerika. 



2) inljudande i enskilda ord: 

 âtyàku hsv. almanacka 

 frida fsv. fnadagher 



kritur hsv. kreatur: jfr § 20, 4 

 sterinjws hsv. stearinljus 

 tnisn fsv. pusand; men twsan svord. 

 tf<er| adv. 'tils' fsv. pœr-at isl. par-at. 



3) utljudande: 



a) i pron. pers. fem. mû f|n siw ifall dessa — jfr Lgr 

 Btr. p. 151 — böra härledas från akk. sg. fem. isl. m««a 

 pina sina. 



ß) i inf. af långstafviga icke ^a-afledda samt [i målet] 

 kortstafviga ^a-afledda verb, hvilka sistnämda sålunda komma 

 att lyktas på -i (§ 64,8 ß); t. ex. mål isl. mala, Uy?p isl. 

 hlaupa, Upk isl. pykkja, Mvi isl. Äe/)'a. Då imperat. == inf., 

 så bilda svordomarne anåma ßrbdna njéra &c — med bibe- 

 hållet a — undantag från denna regel: månne på grund af 

 högsvenskt inflytande? Äfvenså i Burträsk (Lgr Btr. p. 

 148 anm. 5). 



y) i enskilda ord, t. ex. 



hfam isl. heima 



il „ illa; men jé?ia isl. gjarna fsv. giœrna 



pâp hsv. pappa 



