323 



ß) i starka ntr. ja- stammar; t. ex. dik isl. diki. 



y) i några svaga msk., hvilka dymedels öfvergått till 

 svag böjning; t. ex. åbur fsv. agliborri (-e). 



ô) i adjektivens o. participens svaga böjning, starka 

 komparativer och superlativer. Exx. i formläran. Undan- 

 tagsvis bibehålies * i svordomar, t. ex. ärmadi, förhånade 

 o. s. v. (Jfr § 175 C 3 ß). 



s) i prêt, af svaga vb.: kala fsv. kallajri isl. kalladi. 



P i adverb, t. ex. lägg isl. lengi, in isl. », w£ isl. uti. 



§ 180. Äldre långt i har öfvergått till * i ifrån isl. 

 i/ra, vmilan isl. imillum, vmôt isl. imdfo' samt räkneorden på 

 -ft isl. -*m: § 64, 2. 



o. 



§ 181. Äldre kort slutet o 



A) bibehålles såsom u; t. ex. àvukat hsv. advokat, 

 nuåmbar hsv. november, luvér hsv. lofvera, pnibérari hsv. pro- 

 heraren (en tobakssort) o. s. v. § 66, 2. 



B) har bortfallit i dptàïk hsv. apotek, müm hsv. *mommo 

 mormor. 



§ 182. Äldre kort öppet o 



A) bibehålles såsom o; t. ex. o hsv. oc/a, oktôhar hsv. 

 oktober, kusdk hsv. kosack : § 68, 1 . 



B) har öfvergått 1) till a i kantor hsv. kontor: § 62, 3. 

 2) till 4« i ord på -Mr = lat. -or äfvensom dnus och 



enskilda ord: § 66, 2. 



§ 183. Äldre långt o uppträder såsom u i ånsus fn. 

 * and-sols och dråksul fn. *drag(s)-6l: § 66, 3. 



M. 



§ 184. Äldre kort u 



