326 



2) > l i ordet alvânt hsv. advent: § 97, 2. 



3) >> £ fför 5 i cUts hsv. «föds, hkt dock af fsv. dops. 



4) >pi avjé(s) hsv. a<7;ö: § 137, 2. 



5) i sammanställningarna 



d + j^>dz uddlj. i <^$p isl. djup(r), inlj. i glâdfa hsv. 

 glädje: § 143, 5. 



£+*><& i hilnctzu 'hundsk': § 143, 6. 

 C) har bortfallit 



1) uddljudande a; hülst fför j ; ^/p isl. djiip(?j, jyr fsv. 

 <&wr, jéfa? hsv. djäfvel: § 143, anm. 2. 



/S) framför v i wnr fsv. dvalin (Rqv. II 403, 459) — 

 ifall man ej föredrager Schageesteöms i Yätöm. § 123 n. 

 2 gjorda smst. med isl. valr m. 



2) inljudande 



cc) i de vid sammansättning uppkomna konsonantgrup- 

 perna 



n-d-b t. ex. sânbàka (jte sdmb-: § 103, 2 y) isl. sawtf- 

 bakki, blinbryms (jte m&r-) hsv. blindbröms; 



n-d-d t. ex. simitndåu hsv. sjundedel; 



n-d-Jc i ?%äw f. 'höft' <C * lund-M, jfr isl. ZwwtfoV. f. pl. ; 



n-d-s t. ex. brånstaka hsv. brandställe. I obetonad 

 stafvelse bortfaller dessutom wö! fför s t. ext sansus-kms 

 Sandsunds-Kajsa, brânsus-màt Brändsunds-Matte. 



n-d-t t. ex. ântràg(g)d 'andtruten', brântsàks fsv. *brand- 

 Jcexi n. brandkrok'. 



#) efter obetonad vokal framför.; i hufvudbetonad stafv.: 

 ajés hsv. adjö, kmmjånt hsv. komediant. 



3) utljudande efter långt «-ljud; t. ex. 

 Mw fsv. /jöwcZ vin isl. w««?r 

 fem „ tancZ Afm „ hunch'. 



Icke sällan höres här dock c7, hvilket alltid återkommer fram- 

 för vokal: hândar vindar hundar o. s. v. 



