327 



Där i fsv. och målet cl inskjutits mellan n och r (§ 



77, 2), utfaller det klarligen så snart r ej mera följer; t. ex. 

 vin imperat. 



Ö. 



§ 192. Fspr. ö, i fsv. äfven teeknadt dh j? 



A) kvarstår ej såsom sådant, utan 



B) har öfvergått 



1) ^>d allmännast; t. ex. båda isl. bada, träd isi.ßräör; 

 hit höra ock de obetonade du da dan dat dt d$m (dom dam): 

 § 75, 2. 



2) > $ efter supradentaler och l, hvarjämte det med 

 föregående r stundom sammansmälter till f/: § 78, 1 o. 2. 



3) såsom preteriti- märke (Nn Altisl. Gr. § 422) 



a) >> t efter l n af icke-vokalförvandlande kortstafviga 

 verb af II sv. konj., t. ex. stakt brant isl. stele i brenöi; och 



ß) ^> t efter r af likartade långstafviga, t. ex. îêéfrt isl. 

 Jc0yröi: §§ 132, 3 o. 135, 2 — samt 



y) > ( l efter (l <) l af vokalförvandlande verb enl. II 

 sv. konj.: sålq\ isl. selö.i fsv. soldi, tålc\ isl. telgëi, vdk[ isl. 

 väldi; dessutom svala] isl. svelgöi(st), tala] isl. poldi. Jfr §§ 



78, 1 o. 100 anm. 1. 



Anm. t << ö i liknande fall omnämnes äfven från Gamla- 

 karleby (Hgf § 127: efter r), Vörå (Fthl Vö. § 100: efter 

 r) och Degerfors (Åström § 112: efter m n g), hvarjämte 

 Lindgren från Burträsk anför åtskilliga exempel på slika 

 preterita. 



4) i följande konsonantförbindelser: 



ö + y före o u >> -di- -dy- : § 92, 2 e . 

 ö + g>c/: § 86. 

 ö + lc>k: § 96. 

 ^ + Z>i: § 98, 1. 



