330 



Anm. Äfven i äldre danskan (XIV årh.) förstummades 

 utlj lidande ö efter r: Nn GNSpr. § 21. 



f. 



§ 193. Äldre f 



A) bibehålles i allmänhet; t. ex. fåra isl. fara, flak 

 isl. flekkr, fras 'katthanne' isl. fress: § 81, 1. 



B) har öfvergått 



1) stundom ^>p fför s, t. ex. togs hsv. tofs: § 122,3. 



2) /?->&*- i &$*&s hsv. /Wftta: § 73, 2. Analogt här- 

 med är förhållandet [orma-]blek: hsv. fläck, jfr Tamm Et. 

 Ord b. 2 s. v. braken. 



3) fn-^>kn- i kndsk hsv. fnask, knal hsv. fnassel: § 

 94, 2. 



4) utljudande >> i i «dfoitf n. pr. J.do// pr. *Adolft : 

 § 132, 5. 



§ 194. Äldre g 



A) bibehålles i allmänhet framför hård vokal och kon- 

 sonant, utljudande äfven i förbind. -Ig, -gg och -rg samt står 

 i vissa fall också framför mjuka vokaler: §§ 83 o. 145, hvar- 

 est exx. 



B) har öfvergått 



1) ^> f framför t i dry ft hsv. drygt: § 81, 2. 



2) ^>j, stundom i yngre tal, udd- o. inlj. fför mjuk 

 vokal: § 89, 2. 



3) >> k a) uddlj. fför n allmänt (§ 94, 3 «), hvilken 

 smst. kn- sporadiskt ersattes af -nn (§11 9). 



ß) inlj. fför s och t samt i enskilda ord: § 94, 3 ß — â. 



4) ;> g fför n, t. ex. wag« fsv. vaghn : § 120, 2. 



