331 



5) ~^>cU udd- och inljudande framför len vokal: § 143, 

 1 — 4, där exx. lämnas på slik öfvergång från urspr. g, -gg-, 

 93-, -9W-- 



6) > iv in- och utljudande allmänt efter o m üw; t. ex. 

 plow isl. plôgr, tsmwu fsv. tiiighn: § 141, 2. 



7) jämte föregående vokal stundom till diftong, näm- 

 ligen : 



-ag^>atj i dräijt läip: § 53, 2; 



-eg^>at] i rom dåbjt Matp m. fl.: § 47, 3. 



-og(h) ^> oyy i ro^* § 57, 2; ~^> ou i c7o«c7 döuh: § 56, 4; 



-t«/7i- >> «*; i fliuji ; § 59, 2 ; 



-##A- ö^/i- > öm i Muilu Umd m. fl. § 48, 4. 



# > wj) i /?%« m. fl. § 50, 3. 



C) har bortfallit 



1) udd- och inljudande stundom i yngre språkbruk fför 

 j; t. ex. jmt vb. gjuta, spr}pii]u fsv. spryngia: § 89, 3. 



2) inljudande 



cc) mellan två palatala vokaler i ândisèt af och jämte 

 ândijisàt ôndïdzijdt: §§ 34, 5 o. 64, 3. 



ß) mellan lång vokal och n, t. ex. 



dmn fsv. dy glin; jfr § 24, 4. 



Imn „ luglin \ c 94 9 



mn „ nglin j 



anas 'hota' isl. o^wo. 



vimfkH] 'brudpäll' eg. vignings- [kläde]. 



voisina = voisin vb. hsv. välsigna. Af s^za härleder 

 jag sinastond f. 'kort stund, ögonblick' eg. „en stund, icke 

 längre än att man hinner välsigna sig". 



I nam nån pron. 'någon' är det naturligtvis fsv. gh — 

 i obetonad stafvelse <i~k (Nn GNSpr. § 163: sedan c:a 

 1400) — som bortfallit; äfvenså i pl. abs. nar 'några' <C 



