335 



hj > U § 144, 4 o. 6 ; 

 nj > mi- § 103, 2 w ; 



sj>sz-, >sîê §§ 92, 2 y; 139, 1 /S; 144, 7; 

 skj-^>stê- § 144, 4. 



tj>ts § 144, 2, >/ 139, 2, i afledn. > -ti- -ty- §§ 

 65, 2 o. 92, 1 d. 



Ijj>iê § 144, i. 



Dessutom hsv. ej äj^>ea § 47, 1; öj^>$y? § 50, 3; 

 aj^>a% § 53, 1 «; oj^>oyp § 57, 1 «, "J>w* § 59, 1 a. 



C) reduceras mellan urspr. I r och pret.-märket d^> cl: 

 § 90. 



D) har bortfallit: 



1) ur dift. jü iü efter l och r, t. ex. &réi flmt: § 24, 3. 

 Äfveuså stundom redan i fsv. efter r: Kock NA VI 44 n. 1. 



2) i enskilda ord, t. ex. prêt, ful héjjl fsv. fwll Molt; 

 vidare fltyt isl. /fo/#a, ?% isl. liggja, stundom s££a isl. s%'a, 

 alltid vila isl. vilja — som äfvenledes saknar j i öfr. finnl. 

 mål, Estl. o. Runö samt förty synes återgå på gammalt öst- 

 svenskt *vila (?) — äfvensom i alla ja-afledda verb med lång 

 rotstafvelse. Dessutom i nihku f. hsv. näjlika. 



k. 



§ 197. Äldre k 



A) bibehålles allmäuneligen såsom k, i vissa fall t. o. ni. 

 framför len vokal: §§ 94, 1 o. 145. 



B) hav öfvergått 



1) >>/" framför t i luft hsv. lukt, l<pftu hsv. lykta: § 

 81, 3. 



2) ^>g i gnâpan grUlu § 84, 2. Då % # icke annars står 

 uddlj. fför n, så måste uttalet gnâpan för knipan vara skäli- 

 gen ungt, ant. beroende på ömvändning af regeln g^>k eller 

 ock närmast uppkommet af t. ex. *gnâpan. 



