337 



get af 5 uddlj. >>^, föregånget af s eller t inlj. ^> U, utlj. 

 >* (§ 102). 



4) >n i mkhwàlju hsv. liljekonvalje. 



5) >r i mérakàrv: -kâlv § 125,2. 



6) i konsonantförbindelserna 



l + d ö>fä §§ 80 o. 99 1 «; > ^ § 100 anm. 1. 



Z + g^>-l)- -%- fför * ft; §§ 145, 2 o. 65, 2\ ~~>lg an- 

 nars: §§ 100, 1 « o. 83. 



l + n^>hi oftast: § 114; >> n, stimdom efter lång vo- 

 kal: § 117. 



l + s^>ls oftast, >> Is blott sällan: § 100 anm. 3; 

 ^> s i dstt § 130, 3. 



Dessutom -eis- > -&\s- i kveasvhl: § 47, 4. 



C) reduceras, under gestalt af ?, stundom: § 101. 



D) har bortfallit: 



1) alltid uddljudande före j; t. ex. jôivi 'ljum' fsv. liöi, 

 JMS hsv. (?ms isl. ljös. 



2) inljudande i enskilda ord, t. ex. 

 huh tüh pron. fsv. hol(i)kin thol(i)kin. 

 iskur f. pl. 'ilska' isl. «Z/s&a f. 



gämbal- o. ny-korbi Gamla o. Ny-karleby, 



awsws adv. 'motsols' *andsöls isl. andsêlis — detta på 



grund af stafvelsens ringa betoning. 



iséngg tsérgg isl. kcrling — i öfverensstämmelse med 



hsv. kär(i)ng. 



3) utljudande, äfvenså i enskilda ord: 



kär pl. kärar isl. fsv. hsv. karl (appell., men kql n. pr.) 

 samt i de obetonade ska sku h hsv. skall skidl(e) till. 



m. 

 § 199. Äldre m 



