338 



A) bibehålles i allmh.; t. ex. ärm isl. armr, låmb isl. 

 Zam&, ?wa#a isl. magi, håmbrar fsv. hambrar: §§ 103, 1 

 o. 74. 



B) har öfvergått 



1) ^>n, ish. fför t: § 110, 3. Här har nasalen gjorts 

 homorgan med den följande konsonanten (Nn GNSpr. § 155). 



2) ^> g fför k i jagk sågk y~rgk: § 120, 3. 



3) ^> w fför f och v, t. ex. jöwfru fsv. iomfru, hâwvvèr 

 adv. 'hemma': § 109. 



4) m+j9>-p i några § 123 anförda ord. 



C) har bortfallit åtminstone i ciïnàku & åiyaku hsv. 

 almanacka och simmarn hsv. seminarium. 



§ 200. Äldre n 



A) bibehålles oftast, utom då det företrädes af rç, så- 

 lunda alltid uddljudande före vokal och intervokaliskt samt 

 i förbiudelsen nä: §§ 110, 1, 2 o. 77. 



B) har öfvergått 



1) ^>fi efter r, supradentaler och l, hvarjemte r då 

 ofta utfaller (t. ex. i best. m. -ari<i-arn): §§ 114 o. 115. 



2) ^> g fför g och /<; såväl inne i ord (där uttalet g är 

 ursprungligt: Nn Al ti si. Gr. § 41, 2) som vid sandhi: § 

 120, 1. 



3) >> m ucldlj. i miwt miwra, inlj. på grund af sandhi 

 fför b m p (samt i klumsu): § 103, 2. 



4) >w fför /" och v: § 109. 



5) Den fråu fornspråket kända ljudlagen nn + r > dr 

 finner sin tillämpning i pron. achr 'annan, andra' <Z.ådr = 

 isl. adr- fsv. apr-. 



6) »+ t>t: § 134, 1. 



