340 



Det hsv. drunkna lyder i målet drökn, men här var k 

 urspr. långt: isl. drukkna (fsv. drukna) < -nk-. 



2) utljudande 



et) ur suff. art. — in(n) m. efter stamslutande b f g 

 k m p v Iri r%; -in fem. sg. o. ntr. pl.; -an msk. o. fem. 

 sg.; -un fem. sg. o. ntr. pl. Exx. i formläran! 



ß) ur adj. afledn.-änd. -in(n), t. ex. nâtst vâiêi isl. na- 

 kinn vakinn. 



y) nr vb.-afl.-änd. -na i fdmp fsv. fampna (med inskju- 

 tet p, sannolikt först c:a 1300 Nn GNSpr. § 168, 7) hsv. 

 famna. 



ô) ur num. card, -ton 13 — 19: trâtu fjôrtu o. s. v. 



s) i pronomina: ha hu isl. hann hin, Msa fsv. ßcessin, 

 hüki tüfa fsv. hoJ(i)kin thol(i)kin, vôru dru jfr. Nyl. vôron 

 dron. 



t) i partiklar: 



mûla fsv. millan ina fsv. isl. innan 



frdma- „ framman ûnda „ undan 



nåda- „ nipan mta „ ïitan 



ôva- „ ovan dntindzi hsv. antingen 



fip jâinna hsv. for jämnan isl. jafnan. variai hsv. hvarken är 

 isl. hvdrtki, fsv. hvarghi jte hvarghin, t. ex. pron. vâriêidàira 

 fsv. Juvarghinjjera. 



Ofvanuppräknade ord återfå stuudom ri i sms., t. ex. 

 milanqt ôvandt wtanö. Likaså i Degerfors (Aström Dgf. § 

 128 anm.) 



fj) i en mängd enskilda ord, t. ex. 



braks hsv. braxen, där -en antogs vara slutart. 



fdm hsv. famn, nam hsv. namn, lim hsv. lämna. 



möru isl. morgunn, men m&r>£ m«»j af morgn-\ ett 



