343 



r-\-g>-ty- -rtj- fför * a: §§ 145, 2 (o. 65, 2); >r# 

 f. ö. § 83. 



r + Ä fför i a = r + -kj->r&: § 144, 3 o. 4 /3. 



r + Z>rZ, l: § 99; >i § 98, 2. 



r + m>m § 106, 2. 



r + w>>rç allm. § 114, 2; >>n£ ish. efter kort vokal: 

 §§ 114, 1 o. 115; ^>n i bon skon vôn: § 110, 4; > » i 

 enskilda ord: § 112, 2. — rr + n>ni § 114, 1. 



r+ s>s § 130, 1; >.£ § 131, 1. 



f + * > r£ § 135, 1. 



rd + l > i i Ä#i, ä#I« § 98, 4. 



C) reduceras /">> r/ hufvudsakligen framför heterosylla- 

 biskt o f g j h m g p v samt [: § 127. 



D) har bortfallit 

 1) inljudancle 



cc) framför l t. ex. btsipnk bsv. besynnerlig, pälamånt n. 

 'pack, pockande sällskap' jfr bsv. parlament; fför / i t. ex. 

 Ml Karl, pi\u hsv. päWa §§ 99 o. 202 B 4; fför ? med sä- 

 kerhet blott i söla hsv. sorla. 



ß) framför n i ändelserna -arnir -arnar -urnar t. ex. 

 hasta rivna komina. 



Y) alltid framför heterosyllabiskt r, t. ex. nàvarhu pi- 

 par ot tvéràndu. 



ô) i många andra fall vid inre sandhi äfvensom annars 

 prsekonsonantiskt, såsom det tyckes regellöst — jfr § 127, 2 

 — t. ex. fdbru hsv. farbror, måbru hsv. morbror, rådagub 

 *radar(e) gubbe 'vedradare', sôgagàb * sågar (e)-g. 'vedsågare', 

 vâstamàn Västerman n. pr., fâganàs x ) ortn., ândasas 1 ) gen. 

 sg. Anders\ nådatil '■''nedertill, tvàtaîsârgg x ) o. s. v. Här 

 måste r naturligtvis postuleras såsom öfvergångsstadium. 



x ) I dessa och liknande fall kunde synkoperingen bero på 

 svårigheten för Yl S och t att bibehålla sig efter obetonad stafvelse. 



