348 



Kap. IV. 



Of riga ljudföreteelser. 



Sandhi. 



I det föregående hafva alla fall af inre sandin blifvit 

 behandlade vid framställandet af konsonanternas ljudöfver- 

 gångar. De i sådant sammanhang faststälda reglerne äro 

 gällande äfven vid yttre sandhi och hänföra sig då till 



§ 207. I. förändringar af utljud: 



d stundom ~^> t fför uddlj. s, t. ex. ha va sdt^som da- 

 gar Det var säd som duger. — d bortfaller fför b efter w, 

 som då öfvergår till m, t. ex. vi hår ig gôwm stram^baJcom 

 hyp Vi har en god strand bakom byn. 



g^>Jc fför uddlj. &, t. ex. to ka slcu vikal Då han 

 skulle viga Karl, lekårpb po Lägg korken på! Äfvenså fför 

 $, t. ex. häda bom vårt kaw vcik^sa swlv Det där barnet 

 vårt kan vagga sig själf(t). 



m^>?v framför f och v; t. ex. ha ho?v s _frdm Han kom 

 fram, h" 1 k j\pso?vjc<krt Det är just som vårt. 



n ^> ni fför b p ni, t. ex. mim^bror, mimjpap, niimjmam 

 Min bror, min pappa, min mamma. >> g fför g och k, t. ex. 

 A'& m so rûkmg-gàtu hiife Det är en så dålig (en) gata den 

 här. ^>w fför /'och v; t. ex. Xl^bw^fâstjs, Slån fast det! 

 saw'vi rätst tån Sedan vi reste därifrån. 



