353 



îêiggal vb. 'vackla' : Mggal vb. 'ragla, vräka sig', Jcâg- 

 gaXbkvn n. 'hjulbent person'. 



vringla Rz 819 b: râggal vb. 'ragla, slå dank', râgglu 

 adj. 200 C II rj. 



vagal vb. 'glo, skefva': ügal vb. 'se skarpt'; måhända 

 af ög- i isl. o#wa o7fa' altså eg. 'se med skräckinjagande eller 

 förskrämda blickar'. 



Jfr äfven digglu adj. 'spräcklig' med litt, däglas idm. 



§ 215. Afljudsserierna isl. e-a-d-o = urg. e-a-œ-u och 

 isl. e-a-d-e — urg. c-a-te kontamineras stundom inbördes. 



&£&«? vb. 'fumla' : no. bakla : Ped.-Pa. ô-bqkU adj. 'otymp- 

 lig': no. bokla Ped.-Pu. béhal-Mvu n. 'drummel'. [Men béMar 

 m. pl. 'långa ben' hör till samma idg. rot som litt, bêg-ti vb. 

 'springa']. 



dâkal: dôkal m. 'räkel'. 



dama: döma vb. 'slå' — eller till § 214? Samman- 

 hanget med hsv. damma är osäkert; snarare hör det till Rz 

 90 a domma 'falla'. 



frig vb.: hsv. fråga; jfr. isl. fregna frå got. fraihnan 

 fr ah. 



isl. kvern kvch\: hsv. kvarn. Lgk Btr § 40 anm. 1. 



isl. reka raka: fsv. vraka råka vb. 'drifva' rakal vb. 

 'flacka omkring, ramla' : rôkal vb. 'vackla'. 



isl. geta dêita vb. : isl. gåta g&tu f. 'berättelse, saga 

 (sällan: gåta)': géta vb. gitta 'mäkta'. 



trål vb. 'trampa, trippa' *traöla : trôl vb. 'springa i vä- 

 gen för ngn' *troöla; hsv. trilla däremot hör ej hit (Rz 

 751 a). 



tris vb. 'springa i vägen för ngn' Hreö-sa: tros vb. 

 'trampa ss. ett barn' *troö-sa. 



érv n. 'liorf : isl. hsv. orf. 



