370 



finu 



fsv. 



fina 



plur. finur 



fliku 



hsv. 



flicka 



fUkur 



gdtu 



isl. 



gata 



gåtur 



lédu 



11 



hlada 



Udur 



svêlu 



11 



svala 



svélur 



trånu 



ii 



trana 



trän ur 



tüggu 



v 



tunga 



tüggur 



viku 



ii 



vika 



vikur. 



2) följande feminina med sing, på -a, 

 pigga 'mindre knif plur. függur 



mara isl. mara 





mårur 



näsa hsv. näsa 





— 



[kniv]sîsïda hsv. -sh 



'da 



[kniv-]sîê\dur 



bana hsv. bana 





bånur 



bnsilja „ bresilja 





— 



Usa „ lisa 





— 



måttra ,, materie 





— 



sîkurja „ cikoria 





— 



Dessutom de ss. okvädesord använda -dqra, -sära och -siba, 

 hvilka sakna pluralis. 



Dessa ord, bland hvilka bana — stkûrja äro inkomna från 

 hsv., hafva generaliserat nominativen. Orsaken, hvarför jûgga 

 mara näsa och stsida bibehållit -a, är dunkel, -sära är 

 egentl. nom. pr. -dqra och -siba äro bildade i enlighet där- 

 med. 



3) de neutrala 



éga fsv. ögha plur. égur 



era „ öra érur 



jérta „ hiœrta — 



hvaraf framgår att sv. dekl. III uppgått i den andra ; samma- 

 lunda säges i Nyland égor èror. [De sydöstv. målen hafva 



