371 



gått ett steg längre härutinnan, i det att öga öra hjärta där 

 blifvit feminina.] 



Artikeln. 



§ 232. Den obestämda artikeln lyder m. m f. tn n. * 

 (= Vörå: Fthl Vö. § 113). 



§ 233. Såsom bestämd fristående artikel brukas pron. 

 ha f. hu n. ha eller tan f. tu n. ta, det seuare skäligen säll- 

 synt; i plur. alltid tt, tom, tam 1. tém. 



§ 234. Bestämda suffigerade artikeln utgöres af nedan- 

 uppräknade ändelser, vid hvilkas tillfogande regleme ang. 

 svarabhaktivokalerna (§§ 70 o. 72), förmjukningen af g (§ 

 194 B 5) och k (§ 197 B 3), behandlingen af Ig rg framför 

 mjuka vokaler (§ 145, 2) äfvensom ang. öfvergången n^>?i 

 (§ 200 B 1) och inskjutning af j (§ 91) vinna tillämpning. 



1) Maskuliner: ce) Starka msk. antaga i sg. -t efter 

 b f m p v w g k g äfvensom efter urspr. In rn, f. ö. -n; i 



plur. 



-a i st 



I, -a i st. 



II dekl. Altså t. ex 







gub 



best. 



giibt 



plur. gab ar 



best. 



güb a 



muf 





muß 



müfar 





mûfa 



karm 





härmt 



karmar 





karma 



sköp 





sköpt 



skapar 





skopa 



kålo 





Jcålvi 



kalvar 





kalva 



mw 





utict 



uuuar 





mwa 



% 





ladét 



layar 





\aya 



älg 





åhp 



älgar 





alg a 



bak 





batst 



bakar 





baka 



bâgk 





bautet 



bagkar 

 [& båntsar 





bâgka 

 binîsa\ 



