381 



30 tr&ti trâtiund 



40 ßrtj, fïfA'U férfjund, fïprtjund 



50 fémti- fâmtmnd 



60 såksti sâks found 



70 snhti svudwnd 



80 ôtufo ôtutiund 



90 nui nitiund 



100 hûndra (n.) hûndrund 



1.000 tmsnd (n.) tjâsand tmsnd 

 ùâsu 

 1,000,000 mtyàn (pi. -sr m.) — 



§ 244. Af 1 har jag hört den egendomliga formen 

 àita, t. ex. évita hàim 'ena benet'. Då kardinaltalen icke här 

 — liksom i Närpes (Fthl Np § 86, anm.), Nyland (Fthl 

 Nyl § 81), Finnby (Yll Fby-Ordl. p. 10), Gammalsven skby 

 (Vll F. Tdskr. XII p. 91) och Runö (Vll Ru § 198) — 

 i absolut ställning antaga -a 1. -ar, så kan anförda talesätt 

 vara blott en efterbildning af hsv. ena benet. 



§ 245. Grundtalen, äfvensom mâgg flair och flâist, stå 

 alltid med pluralis af subst. — ej som i Gamlakarleby (Hgf 

 § 272 p. 97) och de sydöstsvenska målen (se t. ex. Vll 

 Ru § 197) med singularis [och då genom inflytande från 

 finska och estniska]. 



§ 246. Af ordningstalen bildas sammansättningar med 

 halv likasom i hsv., t. ex. halvdna 1 Y 2 > hàlvtridi 2 1 / 2 , hàlv- 

 fjâl 3 Va o. s. v. 



§ 247. Af grundtalen bildas svaga feminina substan- 

 tiv: åitu etta, tvöu tvåa, trj/ju trea, fyru fyra, tiju tia, évlvu 

 elfva o. s. v. 



