382 



KAP. IV. 



Pronomen. 





§ 248 



. De personliga 



pronomina äro 







sing. 



nom. ja jag 



tu du, tip du 



— 







ack. ma 



ta da 



sa sig 





plur. 



nom. vb, vi 



m ni 



— 







ack. os 



adar êr 



sa 



sing. 



nom. 



msk. ha a han 



fmn. hu u hon 



ntr. ha a det 





gen. 



hans hansis hånas 



tas 





ack. 



ha a 



hanar anar ana ha a 



plur. 



nom. 



msk. ti di tom dom tam dam tfym dfym 



fmn. o. ntr, tom dom tam dam tfym d$m 



gen. p. 3 g. tairas 



ack. tom dom tam dam tfym dfym. 



Anm. 1. Ang. växl. t-d i tu-du, ta-da, te-dt, torn-dom 

 &c se § 132, 2. Ang. a i ma ta sa ha § 34, 4 ß. Ang. 

 bortfallet af n i ha hu § 200 C 2 s, af h i III pers. pr. § 

 195 C 1 ß. 



Anm. 2. Pron. a brukas ofta i bet. af det obestämda 

 man. — hånas är kompromissform af fsv. hcennar -f- nsv. 

 gen. -5; Aftnar är gen. i ackusativt bruk, äfvenså anar; det 

 städse obetonade ana, på denna grund saknande en biform 

 *hana, utgår från fsv. ack. fmn. hœnna (Nn GrNSpr. § 182, 

 7). - ft < fsv. pe (Nn GNSpr. § 184, 11) isl. peir: § 19 

 II 3. tom tam tfym utgår från fsv. pem isl. peim; måhända 



