384 



1) msk. ha fmn. hu ntr. ha pl. fe tom à c = § 248. 

 Användes mycket i betyd, af hsv. den det de. 



Härmed sammansatta äro: häda f. huda n. ha,da (1. hata 

 &c) pl. ttdt (Uti) tomdi (tomti) &c 'den där, det där'; äfveii 

 hade (haté) &c betonadt; — hadéna 1. hadinan (jte haténa 

 haténan) f. hadéna (& -n) n. hadéna (& -n) pl. hdéna = hsv. 

 'den där' (fristående); gen. hadénas dec. Jfr Närpes hande- 

 nar (hisinar &c) Fthl Np. § 91. NÅngm. handehna Siden- 

 jbladh p. 17: utvidgadt med samma suffix som isl. hérna 

 /jama m. fl. — hajé 1. /mj«>' f. hujé 1. 7«y<ér n. hajé 1. hajér, 

 plur. ej hörd = hsv. 'den här, det här'; äfven hajéna hajé- 

 nan (t. o. m. hajénand) f. hujéna &C 1 ). 



2) msk. /an fmn. /« ntr. te pl. ta tom &c 'den det'. 

 Detta pron., utgående från fspr. ack. sing, pann (jfr Fthl 

 Vö § 119) begagnas ej mycket; msk. uteslutande i benämnin- 

 gar på djäfvulen: tan vänd, tan snwid, tan ijjl&r m. fl.; 

 ntr. ganska ofta i uttrycket ta ana 'det andra". 



3) msk. Inså fmn. Jmu ntr. hts pl. Ins hts 'denne denna 

 detta'. Ordet, utgående från fn. pessi (ack. sg. msk. fgutn. 

 hisan runor tisan Nn GNSpr. § 186,8), förbindes hälst med 

 subst. i bestämd form. Utförligt ang. detta pron. Fthl Np. 

 p. 148. — Sms. hisa-jé f. hsu-jé n. lns-jé pl. hts-jé 'den 

 Mr' O- 



4) ntr. hit 'detta' (§ 87, 1) ; användes blott fristående 

 (ex. § 15, 3 y). 



5) msk. tuka fmn. tûku ntr. feSfo pl. fr£fo tüku 'sådan", 

 vanl. i diall. *tocken, fsv. jpöliker (Nn GNSpr. § 190, 3). 

 Böjes i sing, äfven: msk. tükt tükun fmn. tûton ntr. fwfo< — 



l ) I adverbielt bruk, betydande 'här', förekomma följande for- 

 mer af detta pron.: hajé hijé hajéna hajénari(d) htjénan(d) hajér 

 htjér ijé ijéna yénan(d) tjér. — Äft-enså betyder 'just här' fos-jé 

 Insjéna Ins-jénan(d) Ins-jér. 



