33 



för Nordsjön 0,22 g 

 „ Östersjön 0,56i g-. 



Då medeltalet för syreförbrukning i Finlands 7 stör- 

 sta floder utgjorde 3,44 g KMnO^^ på 100 1, så kunna vi 

 vid en jämförelse finna att Östersjövattnets syreförbruk- 

 ning, såsom den al Ruppin bestämts, i medeltal uppgår till 

 ^/fi af syreförbrukningen i våra större floders vatten. Äf- 

 ven om syreförbrukningeu icke utgör ett direkt mått på 

 humusänmenas mängd, kan dessas förekomst såväl i Öster- 

 sjön som ock i Nordsjön anses definitivt faststäld, hvar- 

 jämte deras mängd utan tvifvel är af den betydelse, att de 

 utöfva ett visst inflytande på vattnets färg i). 



c. De upplösta organiska ämnenas betydelse i MologisJct 

 hänseende. 



Såsom längre fram skall visas, närma sig de i våra 

 ytvatten förekommande färgande substanserna, om deras 

 kol-, väte- och syrehalt tages i betraktande, i sin samman- 

 sättning till kolhydraten. Emedan organiska ämnen af 

 detta slag i allmänhet utgöra närmedia för en mängd lä- 

 gre organismer, såsom jäst- och mögelsvampar, bakterier 

 o. dyl., isynnerhet om vissa s. k. närsalter äro närvarande, 

 så uppstår själfmant frågan om de upplösta humusämnenas 

 betydelse såsom näringsmedel för dylika organismer. 



Den moderna uppfattningen om förmultnings- och för- 

 ruttnelseprocesserna hos vegetabiliska ämnen — och för 



^) Enligt hvad Dr. Ruppin välvilligt meddelat mig, vore in- 

 geniör Huicart, Ostende i Belgien, Laboratoire de la Pêcherie ma- 

 ritime, också sysselsatt med undersökningar af samma slag som 

 Ruppin, men har jag ej varit i tillfälle att anträffa resultatet af 

 dem i litteraturen. 



3 



