58 



Klart är utan Tidare, att dessa och andra dylika ämnen 

 icke utgöra i kemiskt hänseende individuella kroppar, utan 

 äro humussubstanserna blandningar af ett större antal så- 

 dana med en ganska varierande kvantitativ men också 

 kvalitativ sammansättning, beroende på det stadium af sön- 

 derdelning, hvari de befinna sig. Sträfvandet hos äldre 

 forskare, såsom Berzélius, Mulder, Senft, Herrmann m. fl., 

 hvilka sysselsatt sig med utforskandet af deras kemiska 

 natur, att uppdela dem i ett visst antal själfständiga äm- 

 nen, hvilka t. 0. m. erhållit särskilda namn, måste därför 

 betraktas som icke tillfredsställande. I den öfverblick vi 

 i det följande gifva, lämnas alla dylika spekulationer åt 

 sitt värde, och komma vi att hufvudsakligen hålla oss till 

 sammansättningen hos de i naturen bildade humusämnena. 



Vi börja med att referera Senffs ^) åsikter om torf- 

 bildningsprocessen och humiflkationens gång under den- 

 samma. Den begynner med att växtsafterna råka i jäs- 

 ning, som till först angriper de kväfvehaltiga proteinsub- 

 stanserna. De härvid bildade ammoniakhaltiga gaserna an- 

 gripa och begynna humifiera cellinnehållet. Härvid till- 

 komma nya gasmängder, genom hvilkas tension cellväg- 

 garna slutligen sprängas, och härmed skulle den andra ak- 

 ten af sönderdelningen vidtaga, under hvilken de åter- 

 stående växtfibrernas och vedens humifikation äger rum. 

 Denna process underlättas af de i sönderdelning stadda 

 kropparnas invärkan och försiggår mycket långsamt, dels 

 på grund af att de tidigare bildade humuslagren hindi^a 

 syrets tillträde, dels genom att osönderdelbara hartser om- 



1) Humus-, Torf-, Marsch- und Limonitbilclung, sid. 113. Leip- 



1862. 



