25 



På grund af ett rikhaltigt material uttalar han vidare 

 följande satser: 



„Emellan planktonmängdev å ena sidan och färgen 

 resp. genomsJcinligheten hos Imfsvattnet å den andra före- 

 finnes ett visst sammanhang. Planktons roll öfvertages nä- 

 stan på samma sätt eller åtminstone till en god del af myc- 

 Icet fint fördelade oorganiska tillblandningar (uppslamningar)". 

 Vatten, i hvilket suspenderade delar af något slag kunna 

 påvisas, äger altefter mängden af dessa en mer eller min- 

 dre utpräglad grön färg. Härvid är de i grumlingen in- 

 gående smådelarnas kemiska natur utan inflytande; det är 

 likgiltigt om kalk, lera, kiseljord eller organismer utgöra 

 den suspenderade grumlingen. 



Hvad särskildt Nordsjön och Östersjön vidkommer, 

 visa de två kartorna från expeditionerna 1889 och 1898 — 

 99, att båda dessa vattenområden, hvilka intressera oss 

 mest, höra till de gebit, som äro starkast grönfärgade, ja 

 den färgnyans (12 — 21 Vo på Forels färgskala), hvarmed 

 dessa liksom andra lika starkt färgade hafsområden af 

 Krümmel blifvit utmärkta, kallas af honom t. o. m. „Ost- 

 see-Grün". Enligt G. Schott ^) innehåller Nordsjön blåare 

 vatten än Östersjön, men detta är endast relativt i för- 

 hållande till det vida grönare vattnet i Östersjön. Härpå 

 beror det ock, att det i själfva värket rätt gröna vattnet 

 i Nordsjön af den stora publiken, som nästan alltid kort 

 förut haft känning af det starkt grönfärgade vattnet i Öster- 

 sjön, anses vida blåare. Mig själf har det förefallit äga 

 en rätt stark grön nyans. 



Sammanfattar man ur det ofvanstående de väsentli- 

 gare faktorer, hvilka kunna komma i fråga vid bedömande 



*) Loc. cit. pag. 225. 



