10 



naturligast och närmast till hand liggande. Frågan om 

 dessa äro förmultnings- eller förruttnelseprodukter *) skall 

 senare beröras. 



Ofvanstående något utförliga utläggning gör icke an- 

 språk på att innehålla något väsentligt nytt men är nöd- 

 vändig för att motivera valet af material för de fortsatta 

 undersökningarna. Då färgen i våra vattendrag måste an- 

 ses vara betingad af lösliga sönderdelningsprodukter af 

 vegetabiliskt ursprung, så borde vattnet i kärrsjöar inne- 

 hålla dem i större mängd. Undersökningarna fortsattes 

 därför med vattnet från fyra sjöar med starkt färgadt 

 vatten, nämligen Vanda ås källa sjön Kalaton, belägen i 

 Nurmijärvi socken, Myllylampi i närheten af Outamo gård 

 i Lojo samt tvänne typiska kärrsjöar Vkonlampi och Heinä- 

 lampi i Eautalampi socken. Senare hafva också nya under- 

 sökningar utförts öfver filtreradt och ofiltreradt vatten i 

 Vanda â samt öfver vattnet i Lojo sjö, såsom representan- 

 ter för å ena sidan ett humusrikt åvatten samt å den an- 

 dra för ett vatten från en större sjöbassin. 



Med ledning af de erhållna resultaten kunde slutsat- 

 ser dragas om de organiska ämnenas sammansättning i 

 våra vattendrag, till den del dessa utfällas af ferri- och 



^) Enligt nyare författare [se t. ex. Wollny, Die Zersetzung- 

 organischen Stoffe und die Humusbildungen, sid. 142 (1897)] kunna 

 begreppen förruttnelse och förmultning, ehuru dessa företeelser säl- 

 lar uppträda skarpt åtskilda från hvarandra, användas både för 

 animaliska och vegetabiliska ämnen, blott man fäster vikt vid 

 huruvida de därvid skeende kemiska processerna resultera i en 

 reduktion eller i en oxidation. Den under vattenytan försiggående 

 sönderdelningen af afdöda växtdelar, hvilken genom sumpgasut- 

 vecklingen karakteriseras som en reduktionsprocess, är därför en 

 förruttnelse af veg'etabilisk natur. 



