Ill 



tillväxten aftag-a och under de följande två månaderna var 

 tillväxten minimal. 



Under mikroskopet (100 — 200 ggrs förstoring) visade 

 dessa bildningar geléeliknaude ganska jämntjoeka trådar, 

 hvari svartbruna korn i betydande mängd voro inbäddade. 

 Kornens natur var icke svår att komma underfund med. 

 Då de visade sig innehålla mangan och massan med konc. 

 saltsyra utvecklar klor, består den af manganihydroxid el- 

 ler hydrat af mangandioxid. Härigenom blir det äfven 

 förklarligt hvarför tillväxten hos organismerna efter någon 

 tid afstannade. Vid bildningen af ofvannämda mangan- 

 föreningar uppträder som andra produkt fri saltsyra, hvil- 

 ken vid tillräcklig koncentration med den afskiljda mangan- 

 hydroxiden utvecklar klor, därest den icke neutraliseras 

 genom några af organismerna afskiljda baser; synbarligen 

 är det sistnämda icke fallet. 



I sjäfva värket visade det sig, att om man tillsätter 

 karbonater, t. ex. kalcium- eller maugankarbonat, till lös- 

 ningar af samma styrka som ofvanstående och inympar af 

 de svarta bildningarna, så sker tillväxten i intensivare och 

 raskare tempo. Synnerligast är detta fallet, om pulverise- 

 radt maugankarbonat betäcker bottnen af kärlet. Det ur- 

 sprungligen ljusa karbonatskiktet blir efter några måna- 

 der alldeles impregneradt med de svarta bildningarna, och 

 efter flltrering inträder vid tillsats af saltsyra, utom kol- 

 syreutveckling från öfverskottet, en rätt stark klorbild- 

 ning. Därjämte erhålles en mörkfärgad lösning, liksom 

 alltid, då mangani- eller mangandioxidhydrat upplöses i salt- 

 syra. 



Ofvanstående produkters uppkomst och tillväxt bära 

 helt och hållet prägeln af att förmedlas genom organismer. 

 Söker man i litteraturen efter liknande observationer, så 



