11.2 



Unna vi att de s. k. Crenothrix- och Cladothrix- 

 arterna gifva bildningar af liknande slag i). Dock har jag 

 ej påträlfat någon uppgift om, att dessa bakterier skulle 

 alstra högre oxiderade olösliga föreningar af mangan. Hos 

 Wollny^) ingår en uppgift ur ett arbete af Sitensky^)^ 

 att s. k. „Brauneisenstein" i kärrmark ofta skulle ha för 

 sin uppkomst att tacka de kolonier af Crenothrix och 

 Cladothrix, hvilka bebo kall- och grundvattnet i dessa. 

 Af denna anledning hade det ett stort intresse att iakttaga 

 de redan ofvannämnda prof af vattenledningsvattnet, som 

 blifvit försatta med ekvivalenta mängder ferrosulfat. Emel- 

 lertid uppträdde några sådana bildningar, som i profven 

 med manganklorid, als icke i de sistnämda, äfven om de 

 inympades med material från manganlösningarna. Häraf 

 framgår, att fröen till den manganoxiderande Crenothrix- 

 arten icke voro i stånd att för sina utvecklingsändamål 

 betjena sig af ferrosulfatet. Huruvida dessa frön förefin- 

 nas i vattenledningsvattnet eller i dammet i laboratoriet 

 är osäkert, men synes det förra antagligare. Lyckligt är. 

 att vattnet under samma förhållanden är fritt från järn- 

 oxidalstrande bakterier af detta slag (jfr. vidare under 4:de 

 afdelningen af detta arbete), ty i annat fall skulle väl järn- 

 rören i vattenledningen fyllas med Crenothrixmassor och 

 erfordra en ofta förekommande rening *). 



1) Jfr. t. ex. Migula, Compendium der bakteriologischen Was- 

 seruntersuchung, pag. 429 (1901). 



-) Die Zersetzung organischer Stoffe, pag. 232 (1897). 



^) IJeber die Torfmoore Böhmens. Prag 1891. 



■*) Vid ett besök i en fabrik i Berlin, hvilket förses med humus- 

 haltigt grundvatten från marken inunder, som förut varit ett kärr. 

 var jag i tillfälle att se, hvilken skada och förtret dessa bakterier 

 åstadkomma. Eören måste ärligen rensas frän sådant organiseradt 



