114 



Kvantitativa försök utfördes med den å sid. 84 om- 

 nämnda fällningen från den Rosenius^?^. vattenfiltrerings- 

 apparaten. En viss kvantitet af den fuktiga fällningen 

 uppv'ärmdes med natriumhydratlösningen på vattenbad, den 

 olösta återstoden filtrerades, tvättades väl på filtrum samt 

 torkades i torkskåp vid 100 — 110° till konstant vikt. 0,0294 

 g däraf glödgades tills viktskonstans inträdde och förlo- 

 rade i vikt 0,0056 eller endast 19,o5%. 



På samma sätt erhölls vid användning af sodalösning 

 en substans, livaraf efter torkning till konstant vikt 0,ii64 g 

 vid därpå följande glödgning aftogo med 0,0232 g eller 19,93 "/q. 



Då ifrågavarande substans enhgt de å sid. 84 anförda 

 analyserna vid direkt glödgning aftager 41,34 7o? så har 

 härigenom vid behandlingen med alkalier en stor del af 

 den organiska substansen blifvit aflägsnad. Ofvanstående 

 analyser visa tillika, att effekten är ungefär densamma, om 

 natronlut eller natriumkarbonat användes för humussyrans 

 extraktion från humatet. Detta visa de från hvarandra 

 föga skiljaktiga värdena 19, os och 19,93 %• 



g. Humussyrornas fällbarhet med saltsyra samt 

 deras vattenlöslighet. 



En annan omständighet, som likaså synes angifva en 

 sur natur hos ifrågavarande humussubstanser, är den att 

 en koncentrerad lösning af humussubstansen i natronlut vid 

 tillsats af syra utfäller en slemmig fällning af humussyror, 

 hvilka återigen lösa sig i alkalier. Likväl är man beträf- 

 fande denna fällning i tvifvelsmål, om den representerar de 

 ursprungliga humussyrorna. 



Hvad sedan beträffar humussyrornas löslighet i vat- 

 ten (jfr. sid. 9), så är denna fråga med hänsyn till deras 



