I 



119 



ningen visade sig vara olika i de olika flaskorna. I en 

 del prof uppträdde den finare fördelad och afsatte sig lång- 

 sammare än i andra, där den bildade större flockar. 



Benämnas flaskorna efter de tillsatta kvantiteterna 

 -F'e (7^3 -lösning, så iakttogs i desamma följande: 



I flaskan 0,6 syntes vattnet genom tillsatsen blifva 

 något färglösare. Dock bildades ingen fällning däri, ej ens 

 då vattnet fick stå i 2 veckors tid. I flaskorna 0,8, l,o 

 och 1,2 begynte fällningen afsätta sig efter 10 min., i de 

 öfriga med 1,4, 1,6. 1,8 och 2,o cm-^ FeCl-i-lösnmg föreföll 

 fällningarna vara finare fördelade och afsätta sig lång- 

 sammare. 



Efter en timme förefanns på bottnen af kärlet 0,8 en 

 "tydlig fällning, likaså i kärlen J,o och 1,2, i de sistnämda 

 likväl mindre. I de öfriga syntes då ännu ingenting. Efter 

 2 timmar hade fällningen i de tre första flaskorna ökats, 

 dock var vattnet ännu grumligt. Vid 5 timmars tid hade 

 de tre första nästan alldeles klarnat. I flaskan 1,4 hade 

 redan yppat sig en fällning på bottnen. I de öfriga var 

 fällningen ännu fint fördelad. 



Efter 12 timmar voro 0,8, l,o och 1,2 alldeles klara, 

 och i kärlet 1,6 begynte fällning bildas på bottnen. Efter 

 24 timmar var 1,4 klar och 1,6 nästan klar. I kärlet 1.8 

 hade bildats någon fällning på bottnen, 2, o var alldeles 

 grumlig. Efter 30 timmar var 1,6 klar, efter 48 timmar 1,8 

 likaså, och först efter 60 timmar inträdde detsamma slut- 

 ligen i kärlet 2,o. 



Fällningarnas kvantitet bestämdes som ofvau (sid. 

 18), likaså deras halt af oorganiska ämnen genom glödg- 

 ning; den beräknades som Fe^Oi^). I flltraten faststäldes 

 färgning och syreförbrukning (serie 1.). 



^) Detta är strängt taget oegentligt, emedan små kvantiteter 



