158 



2. Sjö- och mijnnahners liait af organisTct Tcol. 



Hvad som framför alla andra skäl talar för antagan- 

 det, att sjömalmerna bildats under medvärkan af de vat- 

 tenlösta färgade humusämneua, är det förut okända fak- 

 tum, att man tydligt kan spåra icke obet^^Uiga rester af 

 dessa humiisämnen i malmerna. -Tag leddes på tanken om 

 denna kolhalt hos malmerna genom den yttre likhet, som 

 förefans mellan de af mig utfälda ferrihumaten och mate- 

 rialet hos en del skorpmalmer, hvilka jag tidigare varit i 

 tillfälle att se. Vid analys visade sig samtliga undersökta 

 malmprof kolhaltiga, hvaremot den svarta färgen hos många 

 af dem berodde på en betydligare manganhalt (jfr. sid. 

 12 1). 



Materialet för bestämningen af kolhalten i malmerna 

 måste naturligtvis omsorgsfullt befrias från alla organise- 

 rade ämnen, hvilka i form af afdöda växtdelar kunde före- 

 finnas däri. Förfaringssättet, som för detta ändamål an- 

 vändes vid alla undersökta malmer, var följande. 



^) Enligt Joli'.s Asclian (Teknikern 1906, sid. 78) öfverlagras 

 „penningemalm" af s. k. „skorpmalm", en mer eller mindre lös 

 bildning hvilken måste aflägsnas, innan malmlyftaren åtkommer 

 den förra. „Den lösa skorpmalmen uppstår i likhet med de sedi- 

 mentära bildningarna på hafsbottnet. i det att järnpartiklarna (järn- 

 malmspartiklarna?) bilda ett helt, som sammanfogar sand, lera och 

 organiska ämnen till skoi^Dliknande massor." Det förefaller icke 

 osannolikt, att dessa järnmalmspartiklar' bildats ur utfäldt ferrihu- 

 mat, sedan den organiska delen öfvergått i andra former. Omöjligt 

 synes ej häller, att dessa skorpmalmer utgöra materialet till den 

 underlagrande penningemalmen, hvilken skulle representera ett 

 längTe gånget stadium af humatets omvandling; detta förutsätter, 

 att skorpmalmen successivt, .och måhända också på biologisk väg 

 skulle förvandlas i den järnrikare värkliga malmen, och följaktli- 

 gen, att den spröda skorpmalmen vore rikare på organisk substans 

 (humussubstans), något som borde närmare ixndersökas. 



