164 



II. Myrmalmer. 



sa 



Den organi- 

 ska analysen 



p 



o" 



CO 



< 

 < 



p 

 p 

 a- 



O 



Efter afdrag 

 af sandhalten 



P 0/ 



^ /o 



ffVo 



•C7o 



£"70 



1 



0,95 



2,68 



0,027 







spår 



4,20 



0,99 



2,77 



2 



1,28 



4,02 



0,077 



— 



— 



1,00 



1,29 



3,98 



3 



1,19 



2,43 



0,023 



— 



spår 



6,70 



1,27 



2,60 



4 



2,14 



1,41 



0,04 



— 



— 



9,20 



2,32 



1,56 



5 



3,34 



1,57 



0,04 



— 



spår 



19,50 



4,11 



1,71 



6 



0,93 



1,57 







— 



— 



19,35 



1,15 



1,95 



7 



1,62 



1,27 







— 



— 



11,43 



1,83 



1,43 



8 



1,41 



1,33 







— 



— 



7,69 



1,53 



1,44 



9 



0,35 



1,49 



0,04 



spår 



— 



10,79 



0,39 



1,67 



10 



0,99 



1,33 



0,07 



— 



— 



19,23 



1,13 



1,63 



11 



1,66 



1,48 



0,02 



— 



— 



9,78 



1,82 



1,64 



Af ofvanstående tabeller framgår att af 21 prof sjö- 

 malmer och 11 prof myrmalmer, slumpvis uttagna ur här- 

 varande samlingar, samtliga innehöllo organiskt kol. Att 

 detta ingår i humusartade komplexer framgår däraf, att 

 alla jprof vid extralction med alkali gåfvo h'unfärgade lös- 

 ningar, ur hvilka humussyror vid tillsats af saltsyra afsMlj- 

 des. Antager man att kolprocenten i medeltal utgör 50 % 

 i humussyrorna, skulle således en humussyrehalt varierande 

 i de undersökta sjömalmerna mellan 2, is och 7,48 procent 

 och i myrmalmerna mellan 1,98 och 8,22 procent, förefinnas. 

 Detta är en synnerligt beaktansvärd omständighet — af 

 stor betydelse redan för dessa malmslags metallurgi — , 

 hvilken som nämdt styrker den tidigare uttalade åsikten, 

 att sjömalmerna och sannolikt äfven de slags myrmalmer. 



