169 



110). Efter c:a 6 månader var manganet fullständigt tu- 

 fäldt och återfans det på kärlens botten som en svart 

 hinna, bestående antingen af mangandioxid- eller mangani- 

 oxidhydrat. Hos profvet 12 hade inom några veckor ofvanpå 

 humatfällningen en ljusgul, ockerlik fällning bildats. Den 

 förra hade betydligt mörknat och innehöll i motsats till 

 hvad i början var fallet, betydliga kvantiteter ferrosalt. 

 Här försiggick altså en reduktion af ferrijonerna på be- 

 kostnad af hiimatet, såsom man måste antaga att fallet 

 är i naturen, då föga fritt syre finnes tillstädes. 



Inom större antalet af damejeanerna ägde en affärg- 

 ning af det genom ferrihumat mörkbrunt färgade innehål- 

 let rum. Samtidigt afsatte sig en mer eller mindre mörk- 

 brun flockig fällning på bottnen. Egendomligt är, att nå- 

 gon förruttnelse af vattnet icke under de gångna 11 må- 

 naderna inträdt, och synes detta utgöra ett ytterligare be- 

 vis på ferrihumatets steriliserande förmåga. 



Universitetets kemiska laboratorium i maj 1906. 



