171 



Pae 



Finland ärligen afförda humus ämnen as approxima- 

 tiva kvantitet 21. De årligen upplösta oorganiska 

 ämnenas mängd 22. 



5. De upplösta himiusäninenas invärlcmi på 

 färgen hos hafsvattnet i Östersjön och Nordsjön 

 22. Krümmeis undersökningar 23. Wittsteins åsik- 

 ter 24. Schotts utredning öfver orsakerna till hafs- 

 vattnets färg 24. Planktons och grumlighetens in- 

 väi-kan 25. Östersjöns jämförbarhet med insjöar 

 26. Tile's undersökningar öfver Starnbergersjön 27. 

 Aufsess' uppfattning om färgen hos insjöars vatten 

 28. Diffraktionsteorin 28. Egenfärgen hos ett in- 

 sjövatten 29. De på färgen värkande upplösta äm- 

 nena 30. Färgen i Östersjön 30. Förekomsten af 

 lösta organiska ämnen däri 31. Ruppins resultat 

 31, 32. Den totala, storleken af syreförbrukningen 

 hos Östersjöns och Nordsjöns vatten 33. 



C. De upplösta organiska ämnenas tetydelse 

 i MologisJct hänseende 33. Förmultningens och för- 

 ruttnelsens biologiska natur 33. Lifskraftens upp- 

 trädande i därför egnade former 34. De lösta hu- 

 musämnenas kvalitativa sammansättning 35. Deras 

 antiseptiska egenskaper 35. Baser ökar deras nä- 

 ringsvärde 35. Basers invärkan på deras oxider- 

 barhet 36, 37, Orsakerna till de lösta humusäm- 

 nenas beständighet i inlandsvattnen 37. Organis- 

 mernas roll vid oxidation 38. Humusämnenas re- 

 sistens mot sur kaliumpermanganatlösning 39. Exem- 

 pel 40. Deras obenägenhet att oxideras i fritt till- 

 stånd 41. Exempel 42. Humusämnenas oxiderbar- 

 het i hafvet 42. Frånvaran af marina humataf lag- 

 ringar 42. Oxidationsprocessens biologiska natur 

 43. En sjömahn, afsatt i hafvet utanför Helsing- 

 fors 43. Den vid oxidationen bildade kolsyrans be- 

 tydelse för vegetabilisk plankton 44. Humusämne- 

 nas vikt vid de hydrografiska analyserna 45. 



