195 



vation, att de vid destillationen öfvergående ångorna visade 

 sig gulfärgade. Särskildt var detta fallet med de från 80° 

 uppåt destillerande vätskorna, h vilkas ångor voro tydligt 

 gröngula med ungefär den nyans, som tillkommer klorgasen. 

 Efter att profven stått c:a 2 månader, visade sig vid 95° en 

 skäligen skarp gräns i färgen hos de olika fraktionerna. 

 Under 95° är färgen blekgul med en svag dragning i grönt, 

 meda.n de högre, vid 95° till c:a 130° kokande fraktionerna 

 äga orangeröd till röd färg. Fraktionen 120 — -154° var 

 mörkare gul, 154 — 160° gul. 



Genom kvalitativa prof konstaterades, att samtliga 

 fraktioner å ena sidan voro omättade, och å den andra vi- 

 sade aldehydreahtion. De affärgade nämligen soda-alkalisk 

 kaliumpermanganatlösning momentant. Närvaran afaldehyd 

 framgick däraf, att en ammoniakalisk silfvernitratlösning 

 vid svag uppvärmning med en droppe af de olika fraktio- 

 nerna gaf en skäligen stark silfverspegel. Äfven med svaf- 

 velsyrlighet affärgad fuksinlösning antog åter vid invär- 

 kan af samtliga fraktioner sin förra röda färg, hvilket också 

 angifver förekomsten af aldehyder. 



Reaktionen med en i saltsyra fuktad furusticka ägde 

 ett särskildt intresse, emedan man kunde förutsätta före- 

 komsten af furanföreningar i den undersökta produkten, 

 som ju bildats genom torr destination af trä, hvilket alltid 

 innehåller pentosankomplexer. Denna reaktion studerades 

 därför särskildt omsorgsfullt. De före 40° kokande frak- 

 tionerna visade efter någon tid furanets smaragdgröna färg- 

 raktion, h vilken framträdde ännu tydligare från c: a 50° 

 uppåt. Följande sammanställning visar resultatet af under- 

 sökningen öfver de högre fraktionernas förhållande: 



