199 



kurvan S. Kurvan H visar åter att maximum vid 75—80°, 

 ett mindre vid 105 — 110° samt ett större vid c:a 140°. 

 De två sistnämda framträda, om också ej med samma tyd- 

 lighet, äfven i kurvan S. Olikheterna i de båda kurvorna 

 bero naturligtvis på att den ena (S) gifver resultaten efter 

 3 fraktioneringar, den andra (H) efter endast tvänne. Men 

 dessutom kunna de härleda sig däraf, att vid torkning med 

 kaliumkarbonat (kurvan S.) en tydlig förhartsning, som hän- 

 för sig till endast en del af substanserna, hade iuträdt. En 

 sådan förmärktes däremot, såsom tidigare angifvits, ej vid 

 användning af vattenfritt natrium sulfat, h varför kurvan H 

 kan visa därpå beroende olikheter. 



c. Undersökning af de enskilda fraMionerna. 



Vi börja nedifrån och fortgå successivt till de högre 

 kokande fraktionerna. 



Fraktionen 30—40°. 



Vid upprepad destination öfvergå de första dropparna 

 redan under 30°. En något större mängd samlas sedan 

 mellan 30 och 40°, och vid 3:de hvarfvet utgjorde den 55 g 

 på en mängd af 6,5 kg ursprunglig substans. Vid andra 

 hvarfvets fraktionering fördelades denna kvantitet så, att 

 20 g öfvergick vid 30—32°, 35 g vid 32—40°. Af den 

 förra fraktionen togs 10 g, omskakades med 50 g 1 O-pro- 

 cents kaliumhydratlösning samt kokades därefter och des- 

 tillerades öfver metalliskt natrium. Den öfvergick nu vid 

 33 — 40°, utan att någon konstans i kokpunkten kunde på- 

 visas. Då Atterlerg ^) påvisat furan (kp. 32°) i trätjärans 

 fördroppar, och den erhållna substansen visade furans lukt 



1) Ber. deutsch, ehem. Ges. IS, 879 (1^ 



