208 



hvilka Yisserligen gauska nära. men ingalunda fullkom- 

 ligt öfverenstämma med de ofvan erhållna. Förmodligen 

 är dimetylfuran, om det föreligger, ännu förorenadt med 

 något kolväte — utom de i råprodukten påvisade benzol- 

 kolvätena kunde möjligen också paraffiner och cykloparaf- 

 fiuer vara närvarande, hvarigenom öfverskottet i den funna 

 kol- och vätehalten blefve förklarligt. Med säkerhet kunde 

 dimetylfuranet i denna fraktion påvisas genom sin förmåga 

 att vid upphettning med saltsyra gifva acetonylaceton, ett 

 försök, som vid tillfälle skall göras. 



Fraktionen 95 — 100^. 



Äfven denna fraktion var jämförelsevis stor. 150 g 

 däraf omskadades under ett par timmars tid med natriumbi- 

 sulfitlösning (180 g). Äfven här uppträdde en i vatten 

 lättlöslig, i nålar kristalliserande förening, samt i mindre 

 mängd en svårlöslig substans. Oljan åtskiljdes från bisul- 

 fitlösningen, kokades i 2 V2 timmes tid med 8-procentig na- 

 trolut, hvarefter det öfre skiktet upphettades med metalliskt 

 natrium och fraktionerades. Destillationen visade, att en 

 enhetlig substans ej förelåg. Före 95° öfvergingo nämli- 

 gen 8 g, vid 95—100° 31 g och vid 100—103° 12 g. Den 

 mellersta fraktionen kokade i hufvudsak vid 98—100° och 

 visade sig vid in värkan af KMn O4 innehålla omättade sub- 

 stanser; detta berodde likväl ej på att aldehyder voro när- 

 varande, ty ett prof med anmoniakalisk silfverlösning åda- 

 galade frånvaran af dessa. 



Hufvudfraktionen kokades ånyo med natrium och des- 

 tillerades två gånger, h varvid hufvuddelen numera öfver- 

 gick vid 95 till 98°. Analysen gaf ett resultat, som nära 

 öfverenstämde med sammansättningen för den vid c:a 92° 

 kokande delen i fraktionen 90^95° (se ofvau): 



