210 



Fraktionerna 100 — 105° och 105 — 110°. 



Emedan man af den starkt gula, nästan i orange stö- 

 tande färgen, äfvensom på grund af den skarpa, kinon- 

 artade lukten kunde i dessa fraktioner vänta sig förekom- 

 sten af diacetyls (se ofvan sid. 26) närmaste homolog, den 

 vid 108° kokande acetylpropionyleni), CH,. CO. CO. CH^. CH,, 

 behandlades de med sin halfva viktsmängd fenylhydrazin. 

 En kraftig reaktion under stark uppvärmning inträdde, och 

 ur den från det vid reaktionen afskiljda vattnet afsepare- 

 rade oljan utkristalliserade vid vanlig temperatur småningom 

 fasta produkter, till sin mängd på resp. 10 g af 



fraktionen 100—105° utgörande 2,79 g, och af 



105-110° „ 1,697 g. 



I förbigående kan nämuas, att äfven fraktionen 110 — 

 115° reagerade med fenylhydrazin, dock var den afskiljda 

 fasta produkten endast obetydlig. 



De från de två förstnämda fraktionerna erhållna hyd- 

 razonerna voro mycket obeständiga och mörknade lätt i 

 luft. Vid omkristallisering ur isättika visade de sig bestå 

 af åtminstoue två särskilda föreningar, en i lösningsmedlet 

 svårlöslig och en däri lättare löslig anpart. Vid fortsatt 

 omkristallisering steg smältpunkten för den förra till 229 — 

 233°, (jch den lättare lösligas sjönk småningom, utan att 

 dock alldeles sammanfalla med smältpunkten för difenyl- 

 hydrazonen ur acetylpropionyl (161 — 161,5°): 



') v. Pechmann, Ber. deutsch, ehem. Ges. 21, 1412 (1888); 24^ 

 3956 (1891); Manasse, ihid. 21, 2177 (1888). 



