233 



nästan omedelbart åstadkommer deras kondeusation, näm- 

 ligen till kinoner af benzolserien (jfr. sid. 29 o. 34). Vår 

 första på denna undersökning" grundade slutsats lyder därför: 



1) Natronlut är ett nödvändigt agens vid råterpenti- 

 nefs rening. 



Emellertid invärkar natronluten ej på de andra förore- 

 nande ämnesklasserna med undantag af fettsyreestrarna 

 samt måhända af aldehyderna, beroende detta likväl af kon- 

 centrations- och temperaturförhållanden. Däremot hafva 

 vi i starkare mineralsyror ett medel att påvärka och af- 

 lägsna ett stort antal främmande ämnen, bland hvilka mär- 

 kas nästan alla af de ofvanuppräknade, som menligt in- 

 fluera på terpentinets användbarhet, utom föreningarna af 

 diacetylens typ. Så invärka äfven måttligt koncentrerade 

 syror starkt och under förhartsning på furan och dess ho- 

 mologer, aldehyder (vilkorligt) samt de omättade förenin- 

 garna, och bör den använda syran, i betraktande af terpen- 

 kolvätenas benägenhet att förhartsas, ej vara starkt kon- 

 centrerad, utan innehålla en viss mängd vatten ^). Kvali- 

 tativt kommer naturligtvis svafvelsyra i första hand i 

 betraktande. Vi kunna därför som andra substans vid rå- 

 terpentinets rening rekommendera 



') Koncentrerade syror hafva redan tidigt (jfr. t. ex. Neue- 

 rungen und Verbesserungen in der Anfarbeitung von Rohterpentin 

 und Harz von Fr. Boleg. Erweiterter Seperatabdruck aus „Chem. 

 Eevue über die Fett- und Barz Industrie". Arg. 1897 (heft. 11 — 17j. 

 Leipzig 1897) rekommenderats såsom reningsmedel för destillations- 

 produkter från kåda (^Kienöl), till hvilken kategori de finska ter- 

 pentinsorterna hänföras. Det oaktadt uttogs 1905 i Finland ett 

 patent, gående ut på att rena terpentin med konc. svafvelsjra 

 och salpetersj'ra. Huruvida innehafvaren af detta patent är be- 

 rättigad att utöfva detsamma, är med hänsyn till ofvanstående citat 

 ganska problematiskt. 



