234 



2) Svafvelsyra af måttlig Iconcentration. 



I betraktande slutligen af, att det vid «-diketonernas 

 kondensation genom natronlut bildas benzokinoner, som 

 hafva kraftig lukt, borde svafvelsyrlighet ytterligare komma 

 till användning. Kan detta ske i form af bisulfit, så vun- 

 nes tillika fördelen att aldehyderna aflägsnades. Dessutom 

 kunde genom svafvelsyrlighetens resp. suMternas reduce- 

 rande invärkan (samt delvis ock additionsinvärkan) möjli- 

 gen också andra luktande substanser aflägsnas. En be- 

 handling 



3) med svafvelsyrlighet. holst såsom honcentrer ad hi- 

 sulfiilut, 



vore därför utan tvifvel af betydelse vid råterpentinets 

 rening. Den möjlighet är emellertid ej utesluten, att redan 

 svafvelsyrans invärkan delvis resulterar i bildning af svafvel- 

 syrlighet, hvilken vid därpå följande behandling med natron- 

 lut till någon del öfvergår i bisulfit eller sulfit. I detta fall 

 vore behofvet af behandlingen med svafvelsyrlighet redan 

 tillgodosedt. Vid användning af mera utspädd svafvelsyra 

 torde dock en bildning af svafvelsyrlighet knappast äga rum. 

 Naturligt är, att behandlingen med de ifrågavarande 

 agenserna bör ske i lämplig ordning samt under god emul- 

 gering af terpentinet med en värksam blandningsapparat, 

 t. ex. enligt den idé, som ligger till grund för mjölk-sepa- 

 ratorn, likväl med den skilnad, att blandningen af de två 

 vätskorna i detta fall också äger rum inom apparaten, som 

 slutligen åter afskiljer dem. Hvad ordningen af de till- 

 satta agenserna beträffar, så torde serien natronlut-svaf- 

 velsyr a-sulfit -natronlut vara den lämpligaste. Måhända 

 kunde den första behandlingen med natronlut undvikas, 

 med hänsyn till att kalk användts vid terpentinets rening 

 genom destination med vattenånga. 



