26 



"^'äderleken befann sig- sålunda den 10 under inflytan- 

 de af det vesterifrân kommande minimet. Den 11 erhöll 

 den sin prägel af de båda delminima, bvilka småningom 

 aflägsuade sig, och den 12 af maximet i norra Finland. 



Efter några enstaka åskväder den 9 Juni i SW-Fin- 

 land vidtog denna period den 10 med rätt starka åskväder 

 på Åland och SW-kusten, hvilka den 11 fortsattes hufvud- 

 sakligen i mellersta Finland och den 12 afslutades med 

 spridda åskväder i olika delar af landet. V formiga isobarer 

 voro, såsom det framgår af det ofvanstående, mest för- 

 bärskande, isynnerhet under den 11 Juni. 



8) asJcvädersjJerioden Juni 19 — 22. 



Väderleken var under denna period till största delen 

 betingad af ett vesterifrån kommande minimum. 750 m. m.. 

 som den 19 kl. 7 a. låg öfver Skandinavien och XW-Fin- 

 land samt sedermera under sitt framåtskridande mot E 

 delade sig i ett österut och ett mot söder gående minimum. 

 Under loppet af den 22 upplöste sig dessa och efterföljdes 

 af relativt högt lufttryck. Den 20 och 21 låg sålunda 

 åter öfver södra och mellersta delarna af landet en i W — E 

 gående kam af högt lufttryck. 



Under denna åskvädersperiod var temperaturen, isyn- 

 nerhet i mellersta Finland, 0.5 — 1^=^ öfver det normala. 



Den 19 uppträdde åskan dels i Österbotten med hufvud- 

 riktning W— E, dels i Njdand med riktning SW — XE, den 

 20 i SW-Finland och ställvis äfven i norra Finland, riktning 

 varierande. Den 21 urladdade sig åskvädren i vestra Fin- 

 land och längs mellersta och vestra delen af syd-kusten. 

 samt i östra Finland, med varierande rörelseriktningar. 

 Den 22 Juni afslutades perioden med åskutbrott i norra 

 Finland och östra hälften af landet med huf viidriktning S — N 



