27 



Under Juli månad var temperaturen i allmänhet under 

 det normala, till följd af de talrika minima, li vilka hastigt 

 efterföljande hvarandra, ströko öfver landet eller dess när- 

 maste omgifningar. Afven åskvädren voro under Juli månad 

 i allmänhet mycket svaga både till utbredning och intensitet. 

 Medeltemperaturen höjer sig dock tvänne gånger till det 

 normala eller något däröfver, och dessa motsvaras af två 

 relativt svaga åskvädersperioder 



9) åskvädersperioden Juli 1 — o. 



Denna inträifade under inflytande af tre efter hvar- 

 andra öfver N-Finland, i riktning SW— NE, gående minima. 

 Då gradienten i dessa fall var relativt stor, voro vindarna 

 ganska starka. Utbredningen och intensiteten af åskväd- 

 ren var obetydlig. Efter denna åskvädersperiod begynte 

 den egentliga kalla väderleken, som i stort sedt fortfor 

 ända till den 23 Juli. Dessa åskväder kunna sålunda hän- 

 föras till „hvirfvelåskvädren", ehuru de obetydligt skilja sig 

 från de tidigare omtalade. Det är sålunda i Finland lik- 

 som i Sverige „impossible de tracer une limite bien déter- 

 minée entre ces deux espèces d'orages" 



Askvädren den 1 Juli inträffade längs östra delen af 

 sydkusten till och med Ladoga med hufvudriktning W — E. 



Den 2 och 3 ägde spridda åskutbrott rum längs hela 

 sydkusten. 



Den 4 åter utbröto de längs Bottniska viken, på Åland 

 och SE-hörnet af östra Finland. 



Den 5 fortsattes åskvädren i norra delarna af mel- 

 lersta Finland. 



Hvad rörelseriktningen beträffar, fortplantade sig åsk- 

 vädren i hufvudsak i öfverensstämmelse med Buys-Ballots 

 lag, alltså från S à W— N à E. 



