43 



sökta af åska än andra. Sådana trakter äro delar af det 

 inre landet. 



Däremot gifves det också stora områden, hvarifrån 

 rapporter ej alls inkommit. Då det likväl är osäkert, om 

 detta beror därpå, att åskvädersiakttagelser i dessa trakter 

 ej alls- utf^rts-eller därpå, att å«k-^^äder ej- förekommit, kun- 

 na häraf inga slutsatser dragas. 



Redan i den första årsboken ' påpekar Professor A. 

 F. Sundell samma sakförhållanden. 



Ehuru en noggrann undersökning af åskans geogra- 

 fiska utbredning ej kan verkställas, kan dock en partiell 

 utredning med tilljhälp af detta års observationer erhållas. 



A. Ashvädersfrehvensens förändring från hafvet mot 

 inre landet. 



Eedan mycket tidigt hade man gjort den iakttagelsen, 

 att åskvädren på hafvet voro sällsynta. ^ Senare under- 

 sökningar hafva äfven bekräftat detta och visat, att åsk- 

 vädersfrekvensen tilltager från hafvet mot kusten. Så- 

 lunda har A. v. Danckelman ^ påvisat detta sakförhållande 

 för Indiska ocean. 



Professor A. F. Sundell^ har äfven tidigare påpekat 

 samma sak beträffande de finska kusterna, i det han fram-, 

 hållit, att „från de längst ut belägna fyrbåkarna Bogskär. 

 Lågskär och Utö endast några få åskväder blifvit observe- 

 rade". 



Nedanstående tal bekräfta det ofvan anförda. Åsk- 

 vädren vid de längst ut belägna fyrarna hafva här anförts 

 under rubriken „Vid hafvet". Under rubriken „Vid kusten" 



1 Åskvädren i Finland 1887 p. 18. 

 ^ Sann, 1. c. p. 494. 



' Eegen, Hagel und Gewitter im Indischen Ozean, Karta 7, 

 Archiv der Deutschen Seewarte 1880. 

 * 1. c. p. 17. 



