48 



södra delarna af mellersta och östra Finland. Sommariso- 

 barerna, kartan N:o 6 a, visa åter en lufttrycksränna, om 

 än svagt utpräglad, öfver mellersta delarna af landet. I 

 södra delen af mellersta Finland finnas sålunda de vilkor 

 förhanden, hvilka gynna åskutbrotten, nämligen: relativt 

 hög temperatur och lågt lufttryck. 



För att framdeles möjliggöra en noggrannare under- 

 sökning öfver åskvädrens geografiska utbredning, bifogas 

 här en förteckning af antalet åskväder under de olika må- 

 naderna vid de särskilda fasta stationerna, d. v. s., vid de 

 stationer, där åskvädersiakttagelser utförts under hela året. 

 Undertecknad har härvid ansett antalet åskväder vara mera 

 karaktäristiskt för en ort än antalet åskvädersdagar, hvilka 

 senare utgöra grunden för en motsvarande bearbetning af 

 åskvädren i Preussen. 



För att underlätta dels orienteringen af stationerna, 

 dels bearbetningen af materialet, har landet, i likhet med 

 hvad fallet är i Preussen, Bayern etc, blifvit indeladt i rutor 

 om en half breddgrad och en läugdgrad. Då längdgraderna 

 på den fullständigaste karta, som tillsvidare står till buds, 

 nämligen Landtmäteristyrelsens Generalkarta öfver Finland 

 af år 1869, räknas från Helsingfors meridian, har äfven 

 denna här tagits till nollmeridian. 



Beteckningen af de särskilda genom hela längd- och 

 halfva breddgrader uppkomna rutorna har därför angifvits 

 sålunda, att de två första siffrorna angifva öfverskottet af 

 hela och halfva breddgrader öfver 60 °, — om siffrorna äro 

 understrukna, öfver 50 ° — , samt den tredje siffran längdgra- 

 den. De två första siffrorna angifva rutans södra kant, 

 den sista den östra, ifall längden är vestlig, den vestra, ifall 

 den är östlig. Sålunda betecknar 153 E den ruta, som be- 

 gränsas af 61 ° 30' och 62 ° O' N. B. samt 3 ° och 4 ° E. L. 



