26 



trupper i Eders Exc:s person, som i hela svenska Finland 

 är så allmänt älskad ocli högaktad". ^) 



Betydligt svalare torde de känslor varit, som från 

 konsistorii sida egnades Buxhoevdens närmaste efterträ- 

 dare i förvaltningen, generalguvernörerne Gr. M. Sprengt- 

 porten och M. Barclay de Tolly, och det åtminstone till 

 någon del för inkvarteringsfrågans skull. Under vintern 

 1809 hände det nämligen att jämväl konsistorii ledamöter 

 blefvo nödsakade att „med soldater dela deras ringa 

 boning". Under denna tid synes nämligen en större 

 trängsel af krigsfolk ägt rum i staden, bl. a. till följd af 

 det besök kejsaren i april gjorde därstädes. Men som in- 

 kvarteringen fortfor längre tid än konsistorium ansåg 

 nödigt, framkom man åter med de gamla påminnelserna 

 om akademins privilegier och stadens förmåga att bära 

 inkvarteringstungan, om den rätt och förståndigt fördela- 

 des. Därjämte framhölls, hurusom krigsfolkets inkvarte- 

 ring ibland akademistaten, utom att den stred såväl emot 

 de förmåner rj^ska universitet åtnjöto som „le consente- 

 ment unanime et l'usage universel de toutes les nations 

 policées de l'Europe", måste leda till de akademiska stu- 

 diernas undergång. Genom densamma blefvo nämligen 

 professorerne störda „i sina lugn äskande yrken", och 

 då för öfrigt de flesta lärare, till följd af brist på lämp- 

 liga auditorier i akademibj'ggnaden, nödgades hålla såväl 

 de offentliga som de enskilda föreläsningarna i sina egna 

 bostäder, blefve följden den att undervisningen måste 

 upphöra och den studerande ungdomen tvingas att lämna 

 staden. Båda generalguvernörerne tröstade de oroliga aka- 

 demiska fädren med den förklaringen, att inkvarterings- 



1) K P. 21 okt. 1808. 



Bidrao; t. känned. af Fini. 



